Не мога да ги нося. С тях изглеждам дебела.
Недей да сменяш темата.
Покрих те в работата. А сега ни кажи какво става.
Аха, обзалагам се, че Брендън не те намира за дебела.
- Никой не изглежда дебел легнал. - Знаех си! Знаех си!
- Просто се помотахме и се снимахме. - Да бе.
Не мога да ви го обясня! Беше твърде емоционално.
Хайде, Лана! Не мога да ти го взема!
Добре ли си?
Да.
Добре ли си?
Да.
Искам да кажа...ух... Не знам.
Толкова си красив.
И се съблякохме и отидохме да плуваме.
Не се плаши, Брендън.
Но ти направи ли го?
Ти как мислиш?
- Какво си пожелаваш? - Аз знам той какво си пожелава. Йеее, бейби!
О, мамо, не говори толкова грубо!
- Честит рожден ден. - Не трябваше, наистина.
Ще ме правиш силен ли, мамо?
Честит рожден ден, съкровище.
- Благодаря ти, мамо. - Извинявай, забравих моя.
- Няма проблеми. - Аз моя още не съм го опаковала.
- Здравей, мазна маймуно. - Как си?
Имахме малко работа в Омаха. Даже не сме се обръщали назад.
Джон Лотър, познавам майка ти и знам че те е научила как се чука.
Можеше да лежим тук голи.
- Къде е Лана? - В стаята си.
Хайде, изпий една бира, Джон. Брендън има рожден ден.
Здравей, великолепна.
Защо не влезнеш?
- Не виждаш ли, че съм заета да си оправям косата. - Косата ти е чудесна. Обичам я.
- Нося ти това от Омаха. - Чудесно.
Том и аз напуснахме Линкълн за няколко дни.
Крадохте коли? Да.
Минах през фабриката преди да замина, но те нямаше.
И какво?
Чудесно.
- Не се ядосвай. Просто искам да поговорим. - Да поговорим за какво?
За теб и Брендън. Просто се безпокоя за теб.
Защо говориш така? Той е и твой приятел.
Липсваш ми.
- Наистина. - Спри с това, Джон. Ти ме обсебваш.
- Като увивно растение си. - Да ти го начукам!
- Не. Не. Да ти го начукам. - Джон, съжалявам.
Просто за малко трябва да остана сама.
Да.
Знаеш че всичко, което искам е да те предпазя.
Зная.
Никой не ме е защитавал както ти.
Какво намираш в него?
Знам, че е хубав и разни такива, но е някак си мазен.
Знам, че не е мъжкар като теб. Просто в него има нещо.
Да бе. "Просто в него има нещо"!
Не ми се подигравай!
- Лана, скъпа, чукахте ли се? - По дяволите, Джон!
- Това не е твоя работа! - Значи сте!
Извинете. Да не прекъсвам нещо?
Лана, добре ли си?
Дори не си го помисляй, Джон.
- Джон, да хващаме пътя, човече. - Не. Рождения ден на Брендън е.
Тя е красива, нали?
О, човече. познавам я откакто беше толкова висока.
Мога да ти разкажа много истории за нея.
Сещаш се какъв вид истории, нали?
Тя ми каза за вас.
И аз не мога да се сетя за по-подходящ на който да дам Лана, така че честит рожден ден!
Благодаря, Джон.
Знаеш ли, само едно нещо трябва да запомниш, че това е моят дом.
Хайде, усилете музиката!
Усилете музиката!
Напускам.
- Напускаш какво? - Моята тъпа работа.
Мислих и мислих... какво правя тук?
И тогава ми просветна... Ще дойда в Мемфис с теб.
- Мемфис? - Всичко съм премислила.
Ти беше прав. Ще печеля пари като пея кариоки...
- Лана... - Ти ще си ми мениджър,
а ако не съм достатъчно добра ти ще пееш, а аз ще съм ти мениджър. Перфектно.
Всичко ще е наред, щом сме заедно.
Лана, ммм... малко по-сложно е отколкото го мислиш? Мемфис е далеч.
Далеч е, на 1,327 мили.
Да,
но, знаеш ли, мислех си,
че бихме могли да си направим наша собствена сцена тук - във Фолс Сити.
- Не искаш да си с мен? - Не е това! Разбира се, че искам!
Точно това е въпроса. Ще сключа брак с теб още тук.
О, Лана... пак имаш проблеми.
Всъщност, това не е за Лана, а за мен. Аз ще имам грижата за това.
Получих първата си заплата.
Хайде сега, седни.
- OK. - Ще ти сервирам закуската.
Мисля си за нашата сцена пред която ще има голяма маса на открито
и танцуващи хора отпред, и барбекю всяка вечер.
Ще поканим приятелите си: Кендис, Кейт, майка ти.
Хе, даже Джон, ако двамата, не сте се избили един друг преди това.
А най-хубавото от всичко е, че ще си имаме наше собствено оборудване.
Ако това е проблем, можете да изпратите разписката на домашния ми адрес.
Няма проблем. Само един момент. Веднага се връщам.
Една секунда.
Бавно става.
Мис Брендън?
Мис Брендън, пуснахме идентификационния номер на Чарлс Бреймън през компютъра вчера,
и ето какво ни изпратиха обратно по факса властите в Линкълн.
Какво ще кажете.
Уоу.
Тази Тийна е забъркала голяма каша.
Какво по дяволите е това?
- Кой е написал това? - Това момче, което е отседнало при вас. Брендън.
Скъпи Лони, обзалагам се, че не можеш да предположиш къде съм.
Точно така, обратно в затвора съм. Във Фолс Сити.
Писна ми да се прецаквам.
Опитвам се да съм силна, но не знам, може би ако успея да се изправя с лице към грешките, които направих, ще успея.
Ще бъда твърда.
Не!
Кендис... защо изглеждаш така?
Лана! Лана, какво правиш тук?
А ти какво правиш тук?
В затвор за момичета?
Тук са се побъркали. Затварят те където им хрумне.
За мен е ок, разбира се, но...
Джули, остави ни на мира. Иди да гледаш края на шоуто. После ни кажи как е свършило.
Тук има само три канала. Много се дразня.
Брендън, какво става?
Искаш истината ли?
Всичко изглежда далеч по-сложно, отколкото е всъщност.
Имаш ли малко вода? Защото наистина... гърлото ми е... пресъхнало.
Аз съм хермафродит.
Какво?
Ела тук.
Това е човек, който има и двете... части... и на момче и на момиче.
Истинското име на Брендън е Тийна Брендън.
Виж, Брендън не е съвсем "той".
- Брендън е повече "тя"... - Млъкни. Ти трябва да знаеш.
Виж, Не ме е грижа дали си половин маймуна или не. Ще те изведа от тук.
Бих казал "съжалявам"
Ако мислех, че това ще промени нещо
Но аз знам, че този път...
Кендис,
Говорих с майката на Лана.
Тя е изчезнала.
- Знаеш ли къде е? - Не зная. Заклевам се.
Кендис, ако знаеш нещо, по-добре е да ми го кажеш сега.
Какво знаеш ти?
Вече си отворих голямата уста, и сега никой не говори с мен.
Кендис, аз говоря с теб.
Или аз съм изперкала,
или има нещо необяснимо.
Хайде, Кенди. Можеш да ми кажеш. Няма да го кажа на никого.
- Трябва ми още пиене. - Ето ти.
Опитвам се да се засмея
Скривайки сълзите в очите си, защото...
Момчетата не плачат
Бих ти казал, че те обичам
Ако мислех, че това ще те накара да останеш
Но знам, че няма полза
Ти вече си си отишла
Вече нямаш прегради
И си прекалено далеч
За да стигна до теб...
По дяволите всичко! Искам и аз да те докосна по начина, по който ме докосваш ти.
Не. Чакай.
Да ти го начукам, Брендън!
Да ти го начукам!
Искам да почувстваш това, което чувствам аз.
Лана, чакай. Чакай.
Скоро. Обещавам.
- Тя върна ли се? - Не, и много се притеснявам.
- Хайде, нека отидем да намерим Лана. - Ще се появят.
Кейт, искам да ми кажеш какво става.
Мамо, ти чете ли вестника днес?
- Не. - Кендис, покажи на Мама днешния вестник.
- Джон, ти обеща. - Хайде. Лана приятелка ли ти е или не?
Просто ми дай да видя това, мила.
"Тийна Брендън, 19, глоба за превишаване на скоростта."
Е? Брендън е глобен.
Името, мамо. Името.
Той и е промил мозъка. Това е станало.
Не влизай там! Няма нищо в стаята на Лана. Излез от там. Джон, не пипай нещата й.
Не пипам нещата й! Ако беше по-различна майка нямаше да допуснеш това да се случи.
- Добре .. Казах ти да не му се доверяваш. - Джон, никога не си ми казвал нищо такова.
Хайде Кейт, това трябва да спре.
Нямаше да стане така, ако не изглеждаше че ти си влюбена в Брендън!
Света майко шибана! Том, я виж това.
"Кросдресинг и Транссексуализъм: Неканената дилема."
"Криза на сексуалната идентичност."
Шибан Исусе Христе, Том, виж това... OK,виж това.
"Присадената кожа наподобява кожата на истински мъжки пенис."
Дръж тези отвратителни лайна далеч от мен!
Само минутка, OK?
Тя трябва да си мисли, че съм на работа.
OK.
Но ще ми липсваш.
- Уоооу! - Брагодаря на Господ - ти си си в къщи.
Да не сте купонясвали цяла нощ, без мен?
Хайде, вземи си бира.
Виж, трябва да си взема душ. Не искам да изглеждам необщителна, но наистина съм уморена.
- Как беше работата, Лана? - А, знаеш как, както винаги, мамо.
Мамо, какво по дяволите става?
Господи, какво си им казала?
Обаждахме се в работата ти. Знаем, че не си била там.
Защо тоя ми говори? Ти какво си? Мой баща ли?
Какво сте се вторачили в мен?
Махайте се! Грубияни! Вие сте ужасни хора! Махайте се от стаята ми!
Мила, ние се безпокоим за теб. Просто се опитваме да те предпазим.
Имате много болен начин да го показвате.
- Хей, какво става? - Хеей... О, Господи!
Брендън, обръщай се и си тръгвай още сега. Тук е претъпкано.
- Просто се притеснявам за теб. - Престани с това!
- Трябва да поговорим. - За какво трябва да поговорим?
Има някои неща, които не разбирам.
Ти пика заедно с мен и... извини ме за моя френски, мамо, но... ти си изтръска пишката.
И какви бяха тези глупости за това че плащаш издръжка за дете, което не си виждал?
- Лъжеш ни още откакто дойде в града. - Не...
Та фактите са, позьор дребен, че ти не си нищо друго,
освен дребен лъжец.
Знаеш ли какво правим с лъжците?
Не е имало и никакъв Мемфис, нали?
Ние се ебаваме с теб! Сериозно!
Хайде, дайте на Брендън бира.
Чудехме се за този вестник където пише за теб, Тийна.
Местния вестник. На тях винаги не им достигат новини.
Така е, но това за което се чудехме е твоето име.
Брендън? Искам да кажа, Тийна?
Прецаках се.
Взех назаем един чек от Кендис и тази глоба и фалшивата лична карта
Предполагам, трябва да се науча да си стоя в къщи.
Брендън, аз те приех в дома си а ти замеси дъщеря ми в твоите извратености.
- Помисли ли изобщо за Лана? - През цялото време мислех точно за Лана.
Знаеш ли, Лана, ако си лесбийка, трябва да ми кажеш.
-Джон, не съм. Мамо, не е това... - Спрете. Вината не е в Лана. В мен е.
Лана, съжалявам. Мамо, мога да го обясня. Можем да оправим нещата.
Шибан извратеняк. Ти момиче ли си или не?
Има много лесен начин да разберем това.
- Да ти го начукам! Разкарай се от мен. - Искаш да се биеш ли?
- Махай се от тук с извратената си психика! - Мога да те убия за това, че лъжеш Лана.
Джон, няма да има никакви убийства тук, OK?
Имаш ли ми достатъчно доверие Брендън да ми покаже на мен? И после аз ще ти кажа.
Имаш ли ми достатъчно доверие?
OK, Джон?
Да.
OK.
Благодаря ви момчета.
Да си го начукам!
По дяволите!
Измъквай се от тук. Много съжалявам, Брендън.
Лана... трябва да ти обясня.
О, не, не, не. Вдигни си панталоните. Не ми показвай нищо.
Помисли.
Знам, че си момче.
OK, но ти трябва да ме изслушаш. Аз съм роден с това като рожден дефект.
Всъщност това е много рядко срещано, и докторите се опитват да го поправят.
Аз също си имам странности.
Не се страхувай.
Виж колко е красиво навън.
- О, Лана... - Това сме ние. Ние просто можем да се понесем там.
Е, какво ще им кажеш?
Ще им кажа това, което искат да чуят.
Ще им кажа това, което знаем, че е истината.
Мамо,
видях го напълно гол.
Видях го.
Знам, че той е мъж.
Проблема е решен. Сега хайде да лягаме да спим.
Кучи син! Какво си направил с момичето ми?
Какво да го еба си ти, майкоебецо?!
А?
Кажи ми!
Ти, малък лъжец.
Кейт, изведи я от тук.
Хайде.
Всичко, което искам да знам е истината,малък приятелю. Хайде.
Добре... IСъжалявам, че ви замесих в това Чакайте...
- Разкопчай му колана. - Аз ще го направя, аз ще го направя!
Том, просто изгаси светлината. Аз ще го направя! Моля ви!
Да го еба! Джон, пусни ме!
Какво става там? Отворете вратата!
Отворете шибаната врата!
- Джон, моля те! Моля те! - Какво виждаш?
Ако има нещо тук, то е най-тънкото нещо, което съм виждал!
- Пипни го. - О, по дяволите, не мога! Господи, не мога да го пипна!
Какво да го еба си ти?!
Хайде. Хайде. Хайде.
Пуснете ме! Джон, пуснете ме!
Отворете вратата!
Не ми изглежда като криза на сексуалната идентичност!
- Отворете вратата! - Влез тук.
Я погледни гаджето си. Погледни малкото си гадже.
CХайде, ще те държа, докато погледнеш.
Погледни!
Оставете го!
- Оставете го! - Го?
Него?!
- Махаъте се от къщата ми! - Джон, ние се обадихме на ченгетата.
- Тръгвайте. Излизайте. - Вие сте двама шибаняци!
Оставете ни сами!
- Оставете ме сама. Моля ви, просто ме оставете сама! - Ти обеща... Ти обеща...
Предполагам, че това е всичко.
Знаеш ли, казах на Брендън... че никой няма право да ти причинява това.
Хайде, направихме каквото можахме. Да си тръгваме.
- Да тръгваме. - Ще чакам Брендън.
Майка ти е права, Лана. Докато всичко не се оправи,
за всички ще е по-добре ако Брендън е някъде другаде.
За какво говорите?По-добре ще е за всички, ако заключите Том и Джон.
Лана, всичко, което ни е казвала Тийна е било лъжа.
Всичко. Всичко.
Трябва да тръгваме.
Сега.
Хайде!
Хайде. Ставай!
Питам Ви това защото ако стигнем до съд
този въпрос ще бъде зададен и аз ще искам отговор.
О... не зная защо ще трябва да...
Добре, нека започнем отново.
След като Ви свалиха панталоните и видяха, че сте момиче,
какво направиха? Погали ли те?
Не.
Нещо направи ли ти?
например да пъхне ръка в гащичките ти и да си поиграе с теб?
Не зная какво направи.
Да вървим. Хайде.
Да тръгваме, приятел. Хайде да се повозим. Мърдай!
Не мога да повярвам, че той ти е свалил панталона и ако си жена,
не си е пъхнал ръката в теб или пръста в теб.
Не го направи.
Излизай от колата.
Излизай от колата. Хайде.
- Джон... - Млъквай. Движи се!
- Чакай, Джон. - Млъквай.
- Джон, това съм аз. Брендън. Познаваш ме. - Млъквай.
- Не ме наранявай. - Сваляй си ризата.
Знаеш, че сама си го направи Тийна, Том, излизай от колата!
- Аз... - Сваляй си ризата. Сваляй си ризата.
Може да стане лесно, но може и да стане с удари.
Добре...
Моля те, Джон, чакай. Моля те... Можем да се разберем. Моля те.
Махни се от мен. Махни се!
Чакай, Джон. Моля те. Моля те, не ме наранявай.
След като ти бяха свалени панталоните,
в каква поза беше ти на задната седалка?
По гръб.
Ти беше по гръб?
Ти каза, че си на 21 и никога преди не си правила секс. Така ли е?
Точно така.
Като те проснаха по гръб,
и докато те ръгаха,
къде се опитаха да го намушкат първо?
Казах да си махнеш шибаните ръце!
Във вагината ми.
Къде?
Вагината ми.
Хайде, човече. Почвай.
Хайде. Хайде.
Ставай. Ставай!
Махай тези шибани неща.
Не!
Хайде, приятел. Да вървим.
- Добре ли си? - Да.
Просто... просто ме заведете вкъщи, OK?
Ако запазиш нашата малка тайна, ще си останем приятели. Нали така?
Защото, ако не го направиш... ще те накараме да замълчиш завинаги.
Да. Да, разбира се. Само аз съм виновна. Зная.
Добре ли си там вътре, малък мошенико?
Да!
Чудесно съм!
Ще си пийна бира. Ти искаш ли?
Не.
Почисти се добре там.
Имаш ли нужда от помощ?
Не! Добре съм!
Готов ли си, малък мошенико?
Дай ми време, човече!
Дай ми две шибани секунди!
Том! Том!
Боже господи! Брендън!
Какво правиш тук?
Мамо, престани! Той е наранен!
Лана...
Не искам това нещо в къщата.
Лана...
Мамо, престани! Той е наранен!
Съжалявам.
Извикай линейка! Веднага!
OK, почти е готово.
Те те изнасилиха, нали?
Прощавай, но наистина е необходимо...
Трябва да си свалиш панталоните, OK?
Моля те.
Аз няма да те нараня.
Как разбрахте, че са ме изнасилили?
Защо се представяш за момче, щом самата ти си момиче?
- Защо целуваш момичета? - Не зная какво трябва да правя с това, което се случи ...
Трябва да получа някои отговори, за да разбера какво точно се е случило.
Ще отговориш ли на въпросите ми или не?
Имам криза на сексуалната идентичност.
Имаш какво?
Криза на сексуалната идентичност.
Брендън...
Просто искам да кажа, че наистина съжалявам.
О, Господи!
Какво са ти направили?
Боже мой. Влез вътре. Влез.
Влез вътре.
Това са биволски лайна. Ако искам да изнасилвам някого, ще е Мелъри.
Слушай, Джон.
Дойдох тук просто за да ти кажа че за това е докладвано.
Изслушай ме. Та ако си направил нещо, или нещо се е случило в тази стая,
трябва да го изчистиш.
Ние излезнахме... ммм... късно вечерта, и паднахме в една канавка.
- Сериозно. - Защо тя пуска лъжи като тази?
Сериозно!
Искаш ли бира?
- Не, не, не. - Е, хайде де.
Бъди внимателен, Джон.
Ще дойда по-късно вечерта. Ще играем карти.
Защо просто не пропуснем няколко дни, става ли?
OK.
Господи, ти си една тъпа, шибана путка!
Какво ти става бе, човече? Ти си параноик.
Тя дойде тук за да ни предупреди. Няма да каже нищо.
Ало?
Да, господине.
Не, господине.
Да, господине. Утре сутрин.
Да, ще дойдем.
Трябва да отидем до участъка утре сутрин.
Мога ли да влезна и да седна до теб?
Мразиш ли ме?
Имаш ли нужда от нещо?
Господи!
Толкова си красива!
Казваш го просто, защото ме харесваш.
Не!
Ти какво харесваше
преди всичко това?
Щеше ли да ме харесаш? Като момиче - момиче?
Да.
Така беше преди много време.
Тогава бях като едно мъжко момиче.
А после всичко се обърка.
И то фатално.
И най-накрая всичко си дойде на мястото.
Всичко е много неестествено, нали?
Така е.
Този сън, който сънувах? Първата нощ?
Ние с теб пътувахме заедно по магистралата.
И мисля, все още можем да го направим.
Лана... аз, ъммм...
Виж, аз никога не съм пътувала по магистралата нито до Големия каньон, нито до друго място.
Преди да дойда тук, дори не бях напускала Линкълн.
Никога не съм познавала баща си.
Умрял е преди да се родя, а сестра ми не е модел в Холивуд.
Не зная, ако опитам, дали ще знам как да го направя..
Сигурна съм, че ще се справиш.
Ъм... чудех се
дали ще искаш да дойдеш с мен в Линкълн.
Майка ми... ще те обикне.
Ще те запозная с братовчед ми, Лони.
Той ми е малко сърдит, но е чудесен човек.
Кога тръгваме?
Трябва да тръгнем тази нощ.
Кендис каза, че ще ни закара.
Добре.
Трябва да си събера нещата, значи.
OK.
Връщам се веднага.
Лана...
Извинявай.
Можем да тръгнем още сега. Ще е по-добре.
OK.
Не взимай много неща. Ще ти ги изпратят по-късно.
Утре сутрин
ти и аз ще закусваме в Линкълн.
Правила ли си нещо с косата си?
Не знам.
Харесва ли ти?
Не знам. Предполагам.
Ще се опитвам да я върна както си беше.
Е добре... трябва да тръгваме.
Всичко е наред, Лана.
Не е нужно да идваш с мен сега. Има време.
Трябва да си сигурна в това, което правиш.
OK?
- Джон, какво правиш тук? - Къде са те? Тук ли са?
Почакай малко, OK?
Връщам се веднага.
Брендън не е тук.
- Къде е? - Не знам къде е, но не е тук.
Къде е Лана?
Врендън е при Кендис.
- Какво? - В къщата на Кендис е.
- Намери ли го? - Да.
- Какво правите, момчета? - О, по дяволите.
Слушайте, искате ли да излезнем и да пийнем по нещо?
- Не. - Да! Да, да, да, да, да!
- Къде отиваме? - Казах ти да не я взимаме.
Остани на главния път.
Мислиш ли, че ще я разпознаят ако й отсечем главата и ръцете?
Джон...
Просто ще се погрижим за няколко лесбийки. Ти една от тях ли си?
Откъде взе това?
Все още ли мислиш да заминаваш за Мемфис?
Мемфис...
Защо сме тук?
Има някой хора тук, за които трябва да се погрижим.
Какво ще правите на Кендис?
Не! Джон, не!
Чакай! Тя има бебе, Джон! Джон, погледни ме. Погледни ме. Не!
Махни се от мен!
Кендис!
Светни лампите, светни лампите. Къде, да го еба е това?!
Къде да го еба е тя?
Джон...
- Не наранявай бебето ми! - Спри...
Млъкни, да го еба!
- Не наранявай Кендис. - Не я слушай!
Тя няма нищо общо с всичко това!
Джон, ти беше прав за мен. Аз само продължавам да те дразня.
Казах да млъкнеш. Млъкни!
Кендис!
- Не я слушай! - Той каза да млъкнеш.
Джон...
Тийна...
Моля те, не наранявай бебето ми, Том! Моля те!
Защо не тръгна?
Все още можем да го направим.
Не!
Том, недей! Моля те не наранявай бебето ми, Том! Моля те, Господи, моля те!
Не!
Хайде.
Хайде, Лана.
Хайде.
Скъпа Лана, когато четеш това, аз ще бъда в Линкълн.
Страхувам се от това, което ми предстои, но когато мисля за теб, знам, че ще се справя.
Ти беше права. Мемфис изобщо не е далеч.
Ще направя едно пътуване по магистралата преди да е станало твърде късно.
Ще те чакам и теб.
Завинаги обичащият те Брендън.
Джон Лотър бе признат за виновен за убийство първа степен на Тийна Брендън. Сега той обжалва смъртната си присъда.
Марвин Томас Нисен (Том) съдейства на прокуратурата и свидетелства против Джон. Сега той излежава доживотна присъда.
Няколко години по-късно Лана Тисдел роди момиченце и се завърна във Фол Сити за да го отгледа.
Брендън Тийна (Тийна Брендън) (1972 - 1993)